![](https://uploads.publishwall.si/publishwall_new/walls/100000/129903/2024/07/15/66952094c6e51.webp)
![](https://uploads.publishwall.si/publishwall_new/walls/100000/129903/2024/07/15/66951bb9f2964.webp)
S strani Ukom sem kot medij dobila obvestilo, da se bo Vlada Republike Slovenije sestala na 112. redni seji 10. julija 2024 v sejni dvorani na Gregorčičevi 20. Pogledala sem seznam prisotnih ministrov in se odločila, da jih počakam pred izhodom. Tako sem se ob spremstvu svojega osebnega asistenta podala peš, od Štihove do Gregorčiče, saj sem ocenila, da bo tako najhitreje, ker je bil moj avto močno pregret. Tudi sicer vročino dobro prenašam, veliko bolje kot mraz. Moj namen je bil, ciljno usmerjen, in sicer srečati ministra Luka Mesca in ministra Klemna Boštjančiča v povezavi z nasprotovanjem Predlogu novele Zakona o invalidskih organizacijah, ki uvaja dvojno financiranje invalidskih organizacij in krši ZN Konvencijo o pravicah invalidov.
Med čakanjem, da se seja konča, sem opazovala dogajanje okoli sebe. Več kot 8 črnih limuzin, parkiranih na Gregorčičevi (znamke BMW, Audi, Mercedes), in prav toliko voznikov, ki so že ob 14 h bili tam v senci, da prej ali slej dobijo klic. Črn Mercedes, ki je bil pravzaprav kombi in ne limuzina, mi je še posebej izstopal in sem voznika povprašala, koga je prišel iskat. Odgovor je bil, ministra Maljevca. Pogledala sva se naravnost v oči in oba dobila enako asociacijo. Res je po dobri pol uri prišel klic, a zgolj za to, da so takoj odšli do pregretih črnih avtomobilov in vklopili do konca klimatske naprave. Začelo je močno hrumeti in zrak je postal še bolj vroč in soparen. Takoj pa so avte zapustili in zopet odšli v senco ter nadaljevali pomenkovanje. »A to pomeni, da bodo kmalu končali?« »Ne, ne, ni rečeno, a mi čakamo.« In res, smo čakali. »Ali to spada v sklop zelenega prehoda«, sem jih povprašala in so se mi že malo cinično nasmehnili, saj so razumeli, da jih rahlo zbadam. »To je naše delo in moramo čakati, bolje kot na tej vročini kopati jarke.« Le kako bi lahko temu ugovarjali ali jim kaj oporekali. Po tri četrt ure so vendarle ministrice in ministri začeli zapuščati sejo in prihajati skozi vhodna vrata, pomahali svojemu šoferju in naglo odhiteli v avto ter se odpeljali.
Seveda mi je uspelo ustaviti ministra Mesca in ga vprašala glede politične odločitve in pravne podlage o financiranju zgolj enega združenja NSIOS, saj nismo vse invalidske organizacije včlanjene vanj in ne nazadnje zaradi preteklih izkušenj izključevanja in poizkusov podrejanja v njem tudi ne želimo sodelovati? Minister mi je mirno odgovoril, da se z mano ne želi pogovarjati, ker ga javno kritiziram. »Zgolj YHD in Sonček nista v NSIOS, še Zveza slepih se bo vanj vrnila.« Kar niti slučajno ni res (1).
Prosim, a to je argument? Veste nismo v socializmu ali v kakšnem drugem režimu enoumja! Zgolj za to, ker naj bi nas združevala takšna ali drugačna »invalidnost« še ne pomeni, da nimamo pravice do različnih mnenj in stališč ter pravice, da jih izražamo in uveljavljamo. Kot bi ukinili vse parlamentarne stranke, ker je lažje imeti dialog z nekom, ki ti ne nasprotuje in te (celo javno) kritizira. Na kaj me že to spominja iz pol pretekle zgodovine? Priznam, da me je kaj takega z njegovih ust šokiralo, a očitno se bom morala na to privaditi in se s takšno logiko razumevanja realnosti spopasti. Ne nazadnje se bom prav s pisanjem in govorjenjem o nedopustnosti tovrstnih obnašanj ter ravnanj še naprej odločno borila in zoperstavljala. A, utišala se ne bom, prav tako se ne pokorila in odnehala podajati argumentirane kritike. Kot kaže minister kritikam, ni dorasel argumentirati, pojasnjevati ali nanje odgovarjati, še manj razumeti. A to naj bi bilo novodobna levica, ki se celo ponaša z intelektom in ima ambicijo, da nas bo uspela ubraniti pred naraščajočim desnim populizmom? Verjamem, da je veliko lažje imeti za vsako področje zgolj enega sogovorca, še posebno, če se z njim lahko dogovorijo za nekakšen socialni pakt, ki bo obema stranema v korist. Vsota 250.000 eur, ki je v tem rimeru zadovoljila obe strani, da se določena kočljiva problematika, povezana z izvajanjem Konvencije o pravicah invalidov, ne dotika in ne problamitizira. Minister Mesec prav tako ste povsem ignorirali vsa obširna priporočila Zagovornika načela enakosti v povezavi s to problematiko! Nato je minister Mesec skočil v kombi skupaj z ministrom Maljevcem tako, da je bil njegov ogljični odtis 0, če vse pripišemo zgolj Maljevcu! Ta vložek o zelenem prehodu je pravzaprav stalnica pri tovrstnih sejah vlade, ko je vroče, se hladijo, ko je mrzlo npr. dogodki na Brdu, pa so ravno tako več ur prižgane limuzine, ki se grejejo, npr. tudi, ko je dogodek načrtovan za cel dan.
Tudi to kaže na vašo popolno izgubo občutka za realnost in nastopanje s pozicije moči ter pozabe, da zasedate javno funkcijo in si takih izjav ne smete in ne morete privoščiti. Minister Mesec, lahko se zgolj še vikava, če vam je ljubše, a z mano se boste, dokler boste zasedali to funkcijo, morali pogovarjati, se dogovarjati in usklajevati. Upam, da ste sposobni vzdrževati profesionalni odnos.
Razburjena od vsega videnega in slišanega sem še vedno vztrajala in čakala na zadnjega ministra, ki je odšel iz seje; ministra Klemna Boštjančiča. Tam so bili tudi drugi predstavniki medijev, ki so čakali na novinarske odgovore. Počakala sem pri njegovem avtu, da v miru odgovori novinarjem in ga nato še sama ogovorila. Zopet glede spornosti Zakona o spremembah Zakona o invalidskih organizacijah. »Kaj pa je narobe s tem?« Vse je narobe in kje je pravna podlaga za tako odločitev, z ministrom Mescem res težko komuniciram, ponovno glede Zakona o osebni asistenci? Poglejte si vse moje dopise in tudi Revizijo Učinkovitosti izvajanja osebne asistence, samo da ne boste rekli, da niste bili opozorjeni in obveščeni; imate moj e-mail in mojo tel. številko. Če na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti (MDDSZ) ne bodo sposobni razmejiti razlike med storitvijo in upravičenostjo osebne asistence in dolgotrajne oskrbe ... bo afera zgolj Litijska drobižek, proti temu, kar se finančno in pravno obeta v bližnji prihodnosti.
»Mudi se mi na sindikat.« Minister je tako skupaj s svojima sodelavkama sedel v ohlajen avto in se zapeljal na Dalmatinovo ulico 4. Torej, Župančičeva ulica 4, Gregorčičeva 20, Dalmatinova 4, vse z avtom, cca. 6 ur, ne zgolj dela ministra, ampak tudi spremljajočega osebja. Kakšen je ogljični odtis, naj izračuna, kdor zna, kakšen pa bo odtis ali vtis učinkovitosti pa moramo formulo še izumiti.
(1) Register invalidskih organizacij https://podatki.gov.si/dataset/register-invalidskih-organizacij/resource/89e50edf-9b8b-47bd-9b78-4830a89023c6
Jul 15, 2024